NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Hei!
Odottakaa!
Älkää nyt!
Odottakaa!
Entä se hänen kirjeensä?
Ketä kiinnostaa?
Nähtävästi kaikkia.
Mitä vielä vatvotte?
Näitte mitä hän teki luolassa.
En käsitä, mitä hän teki.
Sillä ei ole väliä.
Saimme hänet. Työmme on viedä hänet kotiin.
Hän ratsastaa nyt kanssani.
Muulillako?
Se on sinullekin pieni.
Tämä ei ole muuli.
Se on poni tai hyvin pieni hevosrotu.
Näin pienijalkaiseksi se on vikkelä -
ja uskomattoman vahva.
Älä siis herjaa.
Hän lähtee nyt mukaamme.
Mikä teitä vaivaa?
Ellette ole tyhmiä, tiedätte hänen olevan erityinen.
Maailman vaarallisimmat ihmiset -
ja jokainen kohtaamamme sekopää havittelevat häntä.
Miksihän?
Hän tappoi Mustan ritarin.
Luuletko Tiurin tehneen niin?
Sillä ei ole väliä, mitä uskomme.
Minä... - Hän keskeytti yömessun.
Tuhosi tulevaisuutemme.
Saamme sen takaisin viemällä hänet.
Aivan.
Luulin Mistrinautin väkeä lurjuksiksi.
Te ylimykset olette vielä pahempia.
Muistakin se.
Ja jos haudot joitain temppuja,
muista, että meillä on hänet.
Hän on meistä pahin lurjus.
Hyvällä tavalla.
Tiuri on arvoton kuolleena.
Emmekö hae apua?
Niinpä.
Minne hän vie meitä?
En minnekään. Ardanwen vie.
Minne Ardanwen vie meitä?
Se selviää pian.
Mitä täällä tapahtui?
Tämä on aavekaupunki.
Kummitteleeko täällä?
Puistattaako tämä paikka yhtä paljon sinua kuin minua?
Puistatuskaupunki.
Puistatusten pitäjä.
Puis... - Hiljaa, Piak.
Kirottu kuningas Puistatus.
Auttakaa.
Mitä nyt?
Tarvitsemme apua.
Ystävämme on loukkaantunut. Ole kiltti.
Täydellistä.
Pölvästien perähikiä.
Meillä kiire.
Me tarvita apua.
Meillä kauniita helmiä.
Sanoa kiitos.
Näin tuollaisille puhutaan.
Kuka teidät lähetti?
Ei kukaan.
Ystävämme on sairas.
Oma on ystävänne, ei meidän.
Jos saamme ruokaa ja yösijan,
lähdemme sitten.
Yhdeksi yöksi.
Hän on vankimme.
Kannamme hänet.
Hän ei ole vanki. - Onpas.
Löydettyämme hänet.
Vangitsimmeko Tiurin? - Emme.
Emme vanginneet ketään. - Kylläpäs.
Ensimmäinen vankini.
Sinuna en tekisi tuota.
Se puree pääsi irti.
Herra, kenties...
On kiire.
Mutta... - Ei.
Ylhäisyys.
Prinssi Viridianilla on tällä hetkellä sotilaallisia kiireitä.
Luvallanne...
Sotilaallisia kiireitä hyvinkin.
Turha vaiva, jos aiot solvata käytöstapojeni puutetta.
Tuo pilvi näyttää vaunulta.
Kalan vetämältä.
Kumpikaan meistä ei tahdo olla täällä.
Hoidetaan siis tämä pois alta.
Pääsemmepä tästä kurjasta palaverista.
Voimme vain odottaa.
Eikö äitisi kieltänyt tekemästä noin?
Liina.
Sinulla on sievät kädet.
Hyvä iho, hienot silmät.
Heinäkasakin jää toiseksi tukallesi,
mutta olisit kaunis laittautuneena.
Ehken ole kiinnostunut.
Kuinka vain.
Tiedoksi vain, että se auttaisi hajuun.
Kas niin.
Meidän on puhuttava.
Mistä kaltaisesi lapsi sai moisen hevosen?
Se on Tiurin.
Valehtelet.
Kerro totuus.
En valehtele.
Kuuluisa ritari käski ottaa sen -
ja viedä kirjeen kuninkaalle.
Mikä ritari?
Vastaa!
Avaa ovi.
Voit tappaa minut tai kertoa totuuden.
Muutoin et pääse tästä huoneesta.
Valkokilpinen Musta ritari.
Miksi Musta ritari halusi pojan vievän kirjeen?
Hän teki kuolemaa.
Lavinian puheet pitäisi ottaa huomioon.
Puhut typeriä.
Lavinia lateli hölynpölyä.
Kuinka niin?
Luuletko, että Tiuri on muinaisen ennustuksen sankari?
Että Musta ritari antoi hänelle salaisen kirjeen,
ja jos hän ei vie sitä kuninkaalle, pimeys nielee koko maailman.
Kuulostaako tuo hölynpölyltä?
Tuota...
Kyllä se itse asiassa kuulostaa.
Vihdoinkin.
Olemmeko siis yhtä mieltä?
Huhuu?
Ota tämä kirje.
Vie se kuningas Favianille -
Unauweniin.
Tuo on erityinen sormus.
En ymmärrä.
Taidat ymmärtää.
Miksi Ardanwen toi sinut tänne?
Se tuli kotiin.
Asuiko Musta ritari täällä?
Oletko...
Olen pahoillani.
Olitko -
mieheni kanssa -
lopuksi?
Lähellä loppua.
Hän oli haavoittunut ja alakynnessä.
Hän veti miekkansa -
ja pani vastaan.
Kuten koko typerän ikänsä.
Ei.
Hän oli suurenmoinen.
Oikea ritari.
Niin se menee.
Sormus kulkeutuu kapeakatseiselta ritarilta toiselle.
Luuletko, että haluan tämän?
Jos olet järjissäsi,
unohdat mieheni ja ratsastat sinne mistä tulit.
En voi.
Voit ja myös teet niin.
Et ymmärrä.
En voi käsittää -
mitään minulle tapahtunutta.
Jouduin samalle matkalle, jolle miehesi käski.
Luuletko, että jokin ohjaa sinua?
Kohtaloko?
Enteet.
Niin mieheni ajatteli.
Niin kaikki ritarit uskovat,
kun he lähtevät sotaretkelle.
Uskovat korjaavansa maailman vääryydet.
Mihin se aina päättyykään?
Kuolemaan -
ja teurastukseen.
Rakkaat eivät koskaan palaa kotiin.
Luuletko olevasi sankari, kun tulit tänne?
Olet typerys, Tiuri.
Usko minua.
Tämä maailma ei kaipaa uutta sankaria.
Toisinaan, ystäväni,
elämä on mahdottoman suloista.
Tällä kertaa nautimme olan takaa.
Äänestittekö?
Kyllä.
Tiuri tulee mukaamme.
Hänen kuumeensa hellitti.
Huomenaamulla Tiuri lähtee mukanani Unauweniin.
Eipäs.
Miksi lähtisi?
Teillä ei ole sitä tyhmää kirjettä.
Se on punaratsastajilla.
Vaikka päästäisimmekin hänet mukaasi,
ette veisi mitään.
Tiuri.
Oletko kunnossa?
Arman on oikeassa.
Kirje on punaratsastajilla.
Heidän harmikseen -
heillä on vain osa.
ILTAMESSU, PYHÄ ADALAR, 36 FAVIAN III
Tuossa ei ole järkeä.
Pelkkä aika ja päiväys.
Iltamessu, Pyhän Adalarin juhla,
Favian III: n 36. valtavuonna.
Siinäkö kaikki?
Miksi se on tärkeää? - Ei ole.
Se on tärkeää Viridianille.
Ratsastajat suojaavat häntä.
He tappoivat Mustan ritarin saadakseen kirjeen.
Anna se.
Haistatko tuon?
Arvasin.
Viinietikkaa, vanha salakuljetuskikka.
"Päivä on valittu, aika on tullut.
Kruunu on minun.
Alla olevat maksavat valtaannousustani."
Vanhempiemme nimet.
Tapetaanko vanhempamme? - Ei tapeta.
Kirjeessä ei puhuttu tappamisesta.
Pelkkä päiväys ja nimiä.
Näkymättömällä musteella.
Kirjoittaja aikoo tappaa kaikki tielleen tulevat.
Vanhempamme tapetaan!
Minne hän menee? - Tekemään mitä aioin.
Vien kirjeen kuninkaalle.
Hän estää Viridiania.
Miten veisit kirjeen kuninkaalle?
Luuletko, että kuka vain saa tavata miehistä mahtavimman?
Kuninkaan yöastian tyhjentäjäkin on sinua arvokkaampi!
Et ole kukaan.
Sait murhasyytteen.
Luuletko marssivasi pohjoisen vahvimpaan linnaan,
ohi armeijan ja kuninkaan luo -
pelkkä tyttö apunasi?
Niin ei tule käymään ikinä.
Käytät voimiasi.
Minun pitää oppia hallitsemaan niitä.
Miten teet sen?
Ei!
En suostu.
Jos tapat minut, tapan sinut.
Aloittakaa.
Osaatko kutsua voimasi?
En aivan.
Miten räjäytät hänet?
Ketään ei räjäytetä.
Kurkota sisäiseen Eviellaniisi.
Sulje silmäsi.
Tuijota häntä.
Liikuta käsiäsi näin.
Aika hienoa.
Luo se mielessäsi, niin se käy toteen.
Kuvittele Armanin lentävän ilman halki.
Kiva mielikuva. - Olkaa hiljaa.
Kunpa se ei sattuisi.
Tuo ei ollut taikuutta!
En voinut vastustaa.
Olet vainaa!
Sanokaa nulikalle, että hän kuolee!
Voimmeko keskittyä?
Liiku!
Lennä pois! Katoa!
Hyvä on sitten.
Käy päälle.
Pelasta maailma.
Käy päälle vain!
Katsokaa sankari Tiuria.
Anna tulla.
Käy päälle.
Siitä vain.
Tuhnuissanikin on enemmän taikuutta -
kuin tuon koko kehossa.
Anna tulla.
Käy päälle.
Juomaa.
Juomaa, hölmö, eikä vettä.
Siinä hän menee.
Kuollut mies kävelee.
Onnistiko?
Eipä kai.
Ehkei sitä voi hallita.
Ehkä se tapahtuu omin päin.
Lopeta.
Mikä se onkaan,
se on sinussa.
Se olet sinä.
Ota se haltuusi.
Se tepsi luolassa ja luostarissa.
Mitä yhteistä niillä on?
Olin vaarassa.
Aivan.
Ehkä se tulee,
kun sydämesi tykyttää ja tunteesi kuohuvat.
Et ajattele vaan elät hetkessä.
Aivan.
Anna tulla.
Hyökkää.
Ei se toimi. Tiedät, etten satuttaisi sinua.
Mitä?
Mitä nyt?
Miksi piittaatte Tiurista?
Mitä hyödyitte hänestä?
Vanhempiemme nimet ovat kirjeessä.
Onko tämä Mustan ritarin talo?
Emme voi lorvia, kun Viridian tapattaa heidät.
Kirjeessä ei mainita tappamista.
Vanhempiesi nimet eivät ole listalla!
Mitä vihjaat?
Kirjoittiko hän tällä?
Mahdollisesti.
En vihjaa mitään.
Se on fakta!
Hänenkään vanhempansa eivät ole listalla.
Hänen vanhempansa ovat kuolleet, ääliö.
Aivan sama.
Luulet, että isäni sotkeutui tähän.
Tappaisiko isäni vanhempanne?
Olette sekaisin!
Isäni ei tarvitse tappaa!
Isä on niin fiksu,
että hän voittaa viholliset vetämättä miekkaansa.
Söikö hän tältä?
Ajoiko hän partansa tällä?
Nyppikö hän nenäkarvansa...
Näettekö tuon?
Kaikkien pyhimysten kautta.
Se tykyttää.
Onnistuit.
Sanoinhan.
Väitätkö,
että kadotit yhden kirjeistäni -
ja että sen löytänyt poika...
Poika, jolla se on...
On shamaanin poika.
Ulos.
Herrani, jos saan... - Ulos!
Se sama poika.
Muututko näkymättömäksi? - En.
Osaatko lentää?
Ole hiljaa.
Kumpi pussasi kumpaa?
En saanut vastausta.
Mikä sinä olet?
Häntä taitaa odottaa hankala keskustelu.
Useimmat ennustukset ovat vain vanhojen vaimojen tarinoita.
Toiset eivät ole sellaisia.
Joitakin on kerrottu sukupolvien ajan.
Joka valtakunnassa ja kaikilla kielillä.
Ennustus, josta ystäväsi puhui, on yksi niistä.
Ensin tuli Maa -
ja kaikki haluamamme.
Sitten tuli peto.
Pimeys peitti kaiken omamme.
Se verhosi maan punaisen kuun aikaan.
Vain kerran vuosisadassa valaisee se taivaan.
Pohjoisen suuri maagi -
tuo valon varjoon.
Silloin revonhännät -
ja pellot jäävät lepoon.
Kirjeen päivämäärä...
Silloin verikuu nousee.
Sitten tämän sankarin,
kuka hän onkaan,
kannattaisi kiirehtiä, eikö vain?
Kiitos.
Et tappanut minua.
Olet nyt kotona.
Voit levätä.
Tämä on minun matkani.
Fantumar. Lähdetään.
Tulkaa!
Miten hän löysi meidät?
Miten saatoit? - Olen syytön.
Hän kertoi isälleen. - Ei.
Hän halusi tarjota sinun ja vanhempiemme päät vadilla.
Enpäs. - Emme tiedä sitä.
Siitä ei ole vielä varmuutta.
Meidän on nyt haettava hevoset ja lähdettävä.
Tulkaa.
Etsikää häntä kaikkialta!
Mennään.
Missä Iona on?
Sanoin, että minä se vaaraksi olen.
Te ääliöt juoksutitte minua.
Nyt saatte maksaa siitä.
Pudottakaa aseenne -
ja luovuttakaa tuo Eviellanin saasta.
Toista kertaa en käske!
Ja sinä...
Tänne sieltä, senkin turhake.
Kadut tätä vielä.
Loitommas!
Hakekaa hevoset!
Estäkää heitä!
Napatkaa noviisit!
He pakenevat!
Jotkin asiat eivät muutu.
Ardanwen!
Pysäyttäkää tuo hevonen!
Hän karkaa!
En ole eilisen teeren poika.
Luovuttakaa Eviellanin petturi.
Tai päivänne päättyy ikävästi.
Erään toisenkin päivä päättyy varsin ikävästi.
Sinäkö muka ritari?
En salli tätä.
Joudut kulkemaan lävitseni.
Se onkin mielireittini.
Alas ratsailta.
Tee jotain.
Käytä voimiasi.
Voimiako?
Mitä voimia tuolla rääpäleellä on?
Kannattaisi...
Ei!
Ehkä tämä on merkki, herrani.
Ehkä tämä on varoitus.
Teidän aikeenne...
Se pimeys, jonka pyritte karkottamaan,
on vaarassa nielaista teidät.
Ehkä ennustus sanoo niin.
Jos jatkatte tällä polulla,
teistä tulee tuo pimeys.
Pojasta tulee se sankari, jonka on tuhottava teidät.
Et tiedä mitään, Jabroot.
Varjon syntyyn vaaditaan ensin valoa.
Ennustuksen sankari -
ei ole se merkityksetön poika.
Se olen minä.
Se olen aina ollut minä.
Pimeys on jo langennut.
Se piilee eripurassa, joka aina ajaa ihmiset toisiaan vastaan.
Pimeys heitti pojan minua vastaan.
Kun verikuu saavuttaa lakipisteensä -
ja kylven viimein sen valossa...
Tuo poika -
ja hänen palvomansa pimeys -
kohtaavat vertaisensa.
Tuo oli ihmeellisin asia, jonka olen koskaan nähnyt.
Onnistuit.
Teit sen.
Enpäs.
Miten niin et?
Kuka sitten?
Ne viime kerrat...
Lavinia!
Mitä yhteistä niillä on?